![Аліна Паш: Я не поважаю Псюка з гурту KALUSH](https://galka.if.ua/app/uploads/2023/03/Znimok-ekrana-322.jpg?x90313)
Українська співачка Аліна Паш сходила у гості на YouTube проект ‘’Розмова’’.
Там виконавиця вкотре покаялась за поїздки до Криму та Росії, розповіла про ставлення до євробачення та сепаратистські настрої на Закарпатті, переповідає Галка.
– Для тебе перемога Калуша стала несподіванкою? Чи ти розуміла, що хто б в той рік не поїхав, швидше за все, він би цю статуетку забрав?
Коли я виграла національний відбір, я розуміла, що я настільки впевнена у своєму повідомленні, що я була впевнена, що, що б не було – я виграю. Бо я була фанатично налаштована, щоб донести це все. Якщо казати загалом про Євробачення, я знала, що Україна переможе. Я знаю, що Україна переможе, загалом. Тоді це було логічно, зрозуміло і я всеодно вболівала за Україну. Якою б мені болючою ця ситуація не була. Я вболіваю за Україну і я їм щиро бажала удачі, я писала Вані Клименко, чи вони скажуть за Азовсталь. ‘‘Давай, я з пацанами, передай їм, що я з ними! Скажіть!’’. Я писала це від щирого серця. На адреналіні, але від щирого серця. І я дуже раділа коли він вимовив англійською ці слова. І це був для мене мороз по шкірі, кричала… Я це переживала як і усі українці.
– Ти з ‘‘Калушом’’ у яких стосунках залишилась?
В галімих. Я не поважаю Псюка. Він мені не може дивитись в очі нормально. На нацвідборі на Євробачення не дивився, коли я намагались ще підійти поговорити, але зате всі інші члени команди дуже класні, і вони мені подобаються і вони зі мною спілкувались. І ми… дримби і сопілки – це все історія, яку я дуже люблю і надихаюся. І загалом, якщо подивитись на проект, от у них нещодавно вийшов англомовний перший трек і кліп, кліп дуже красивий до речі. Вони роблять те, що і я в якійсь мірі роблю, з’єднують якісь прогресивні стилі музики, у їхньому випадку це хіп-хоп/поп і з фолькльорними українськими мотивами. Я їм плюсую за це, тому що це допомагає витісняти із плеєрів людей російську музику, хіп-хоп. Це просто вже особиста історія мене і Олега. У нас не склалось спілкування. Мені не подобається його манера спілкування. Мені здається, що якби я могла я б його теж обкидувала галімими словами тільки без матюків.
Аліна також поділилась думкою про сепаратистські настрої на Закарпатті:
«Я зараз, за 22-ий рік конкретно зрозуміла, що те, що прикривалось ‘‘культурним внеском’’, типу, як паспорти роздавали угорські- це все конкретно Орбан і морок кремля. У мене немає угорського паспорта. Я маю тільки український паспорт. Так, я чула сепаратистські настрої на Закарпатті колись і можливо навіть зараз, але частіш за все, це люди, яких можна назвати неадекватними. Тобто це не масово. Закарпаття- це Україна. І я впевнена, що Закарпаття ніколи не відколеться. Думаю, якщо буде якийсь такий рух- ми будемо працювати в опір».
Проєкт “Розмова” – це не класичне інтерв’ю, це – відверта та щира розмова двох людей про всі ті події, які зараз відбуваються в Україні.
“Ми говоримо про дуже серйозні та складні речі, але ми не забуваємо інколи посміхатися і не відходимо від світлої сторони, адже добро і світло обов’язково переможе!”, – ділиться Сергій Лиховида.
Текст Марти Микитюк